čeleď: Netýkavkovité - Balsaminaceae
Netýkavka žlaznatá pochází ze západní Himaláje. U nás je hodnocená jako invazní rostlina. Protože je to ale rostlina jednoletá, je její nebezpečnost mnohem menší než u vytrvalých invazních druhů.
Květy mohou být tmavě červenofialové, ale taky bývají v různých odstínech růžové nebo i skoro bílé.
Má neobvyklý způsob šíření. Její semena padají do vody (samozřejmě i jinam, ale pro šíření mají největší význam semena, která spadnou do potoka nebo do řeky). Ve vodě klesnou semena netýkavky žlaznaté ke dnu, a zůstávají v klidu. Teprve když přijde povodeň, velká voda semena uvolní ze dna a odnese daleko, a usadí někde na břehu. Tam má netýkavka žlaznatá ideální podmínky pro svůj růst. Proto po povodních bývají porosty netýkavky na velkých plochách, a lidi si dělají starosti, že se netýkavky invazně šíří. Jenže když následuje suchý rok, potom jsou vidět u břehů jen jednotlivé rostliny.
![/netýkavka s tmavočervenofialovým květem. /netýkavka s tmavočervenofialovým květem.](/obrazky/2016/31791-netykavka-tmavy-kvet.jpg)
Kolem Šáreckého potoka ( a tedy i na zdejších fotografiích ) mají převahu rostliny se světlými květy.
![/Netýkavka s bílým květem. /Netýkavka s bílým květem.](/obrazky/2016/70726-netykavka-bily-kvet.jpg)
Její květy vyhledávají čmeláci, zejména druh čmelák rolní. Některá hnízdečka čmeláka rolního totiž vytrvávají dlouho do podzimu.
Je to významná rostlina pro včely medonosné. Koncem léta a na podzim je totiž květů v přírodě málo. Přitom právě ve včelích úlech je v této době nejvíc včelích dělnic. Aby včelstvo dobře přezimovalo, musí mít zásoby nejen medu, ale i pylu. Pyl z netýkavky žlaznaté má bílou barvu.
Květ netýkavky je veliký. Když chce včela dosáhnout na sladký nektar, musí vlézt celá dovnitř květu, až tam skoro není vidět.